Nižjo gimnazijo je končal v Monoštru, višjo pa v Szombathelyju. Šolanje je nadaljeval kot študent madžarščine, latinščine in slavistike (primerjalno slovansko jezikoslovje, s čimer je obvladal večino slovanskih jezikov) v Budimpešti. Še preden je leta 1913 svoj študij zaključil z doktoratom, je leta 1909 že izdal svoje najpomembnejše znanstveno delo, v madžarščini napisano študijo o glasoslovju cankovskega narečja. Kot učitelj začetnik se je moral sprva kaliti na manjših šolah na takratnem Ogrskem, v Novem Vrbasu v Bački ter v vasi Torda in mestu Dombóvár. Med prvo svetovno vojno je bil vpoklican v vojsko, ki jo je odslužil kot tolmač in prevajalec. Po vojni je skušal tako in drugače ohranjati stike z rojaki v Prekmurju, pri čemer pa ni imel ravno sreče. Leta 1920 se je preselil v Szombathely, kjer je poučeval na gimnaziji in bil hkrati ravnatelj muzeja, v katerem je med drugim vodil in urejal knjižnico. Zasnoval in urejal je domoznansko revijo Vasi Szemle (Železni obzornik), kasneje preimenovano v Dunantúli Szemle (Prekdonavski obzornik). Ves čas je stremel po tem, da bi postal univerzitetni predavatelj. Za kratek čas mu je uspelo v začetku leta 1941, ko je imel na univerzi v Szegedu nastopno predavanje Kralj Matjaž in Slovenci. Ker je bil hkrati še vedno zaposlen v Szombathelyju, obeh delovnih mest ne bi zmogel. Ostal je v Szombathelyju, kjer je eno leto predaval slavistiko študentom bogoslovje in v zadnjih letih svojega življenja napisal še prekmursko slovnico. Ta je znanstvenokritično izdajo in natis doživela šele leta 2013 v Sloveniji.
Avgust Pavel je znanstvene članke o jezikoslovju in etnologiji pisal in objavljal že med študijem, nato pa skozi vse službeno obdobje v strokovnih revijah. Za muzej je zbiral predmete, za katere je vedel, da jih je treba ohraniti, in jih strokovno vrednotil. Prav tako je že med študijem pisal pesmi v prekmurskem jeziku, ki jih je objavljal takratni prekmurski katoliški tisk. Pesmi, ki jih je pisal v madžarščini, je izdal v dveh zbirkah. Prvo iz leta 1933 je leta 1999 v knjižno slovenščino prevedel duhovnik Lojze Kozar pod naslovom Tako pojem psalme v naročju slepe doline. Drugo zbirko je izdal leta 1936.
Avgust Pavel se je zanimal tudi za slovenske pisatelje izven meja Prekmurja. V tridesetih letih, ko je obiskoval sorodnike v Sloveniji, se je seznanil s Cankarjem. V madžarščino je prevedel roman Hlapec Jernej in njegova pravica ter povest Potepuh Marko in kralj Matjaž. Prevod slednje kaže, da je kot znanstvenik poglobljeno študiral zlasti mit o kralju Matjažu. Iz zapuščine so znani še prevodi štirih ljudskih pesmi z njegovim motivom ter osemnajstih drugih ljudskih pesmi.
Pavlova družina se je pred prvo svetovno vojno iz Skakovec, kjer so bivali sprva, preselila v vas Laafeld (Potrna) na avstrijskem Štajerskem. Hiša, v kateri so živeli, je danes kulturni središče Štajerskih Slovencev. Več ustanov z njegovim imenom deluje v Monoštru in na Gornjem Seniku. V Szombathelyju sta po njem poimenovana slovensko kulturno društvo in sprehajališče v bližini muzeja, pred muzejem pa je postavljen doprsni kip. Doprsni kip Avgusta Pavla je postavljen tudi na rodni Cankovi. Njegovo rojstno hišo s spominsko sobo so obnovili leta 2023.
Seznam knjižnih izdaj, v katerih so objavljeni prevodi in znanstveni članki Avgusta Pavla, je sestavil Pavlič, A. in je sestavni del zbornika Avgust Pavel iz leta 2003 (gl. poglavje Viri in literatura).
Slovenska biografija
Wikipedija
Pomurec.com – prvi prekmurski znanstvenik
Pomurec.com – predstavitev zbornika Avgust Pavel med Slovenci, Madžari in Avstrijci
Ognjišče.si
Občina Cankova – dokumentarni film
Pomurec.com – odprtje prenovljene rojstne hiše
Novak, V. Avgust Pavel. Izbor Prekmurskega slovstva. Ljubljana: Zadruga katoliških duhovnikov, 1976, str. 95-96 in 173-175.
Kozar, L. (prevajalec). Tako pojem psalme v naročju slepe doline: pesmi. Odranci: samozaložba, 1999.
Novak, V. Avgust Pavel. Enciklopedija Slovenije 8, str. 276. Ljubljana: Mladinska knjiga, 1994.
Székely, A. B. O Avgustu Pavlu – v petih tezah. V: Székely, A. B. Od Rabe do Mure: narodnosti na obeh straneh meje. Monošter: Zveza Slovencev na Madžarskem, 1994, str. 20-57.
Das Pavel Haus. Graz: Artikel-VII-Kulturverein für Steiermark (besedilo v nemščini, slovenščini, madžarščini, romščini in angleščini), 2000.
Zorko, Z. in Pauko, M. (ur.). Avgust Pavel. Maribor: Slavistično društvo, 2003.
Pavlič, A. Predstavitev izbranega gradiva Avgusta Pavla. V: Zorko, Z. in Pauko, M. (ur.). Avgust Pavel. Maribor: Slavistično društvo, 2003, str. 141-151.
Jesenšek, M. (ur.). Avgust Pavel: Prekmurska Slovenska slovnica: Vend nyelvtan. Maribor: Mednarodna založba Oddelka za slovanske jezike in književnosti, Filozofska fakulteta, 2013.
Jesenšek, M. (ur.). Avgust Pavel med Slovenci, Madžari in Avstrijci. Maribor: Univerzitetna založba Univerze v Mariboru, 2017. Dostopno tudi na spletnem naslovu DKUM (citirano 6. maj 2019).
Kozar-Mukič, M. Prizadevanja Avgusta Pavla za prekmurske Slovence med drugo svetovno vojno. Zbornik soboškega muzeja, 2023, št. 28, str. 117 – 129.
Hajdinjak, M. Posvečen sinu treh domovin: kulturni večer na Cankovi. Vestnik, 27. jun. 2024, let. 76, št. 26, str. 10.